Beograd, poletje 1991.
Super nama bo v Parizu. Všeč ti bo tudi po tem.
Ne se sekirat za tisto biljard mizo, Ljuba, jo bomo že
zrihtali. Novo bomo kupili, veš.
Peđa so poklicali na vojaško vajo.
Mene nikoli ne bodo ujeli. Jaz bi šel tja samo po kako pištolo.
Ljuba, kakšno frizuro imam? - Dobro.
Kaj je smešno? Poglej! Čakaj no, poljubljaš mojo sestro?!
Kaj je s tvojo frizuro? - Zakaj?
Domov ga pelji. - Marko, gremo domov.
Čakaj. - Gremo, gremo.
POVEJ ZAKAJ SI ME ZAPUSTIL
Dragi moj, zdaj greš pa na fižol in na taborjenje...
Kaj pa če začno streljati? - Če začno streljati, grem jaz v
dobrovoljce. - No, dobrovoljec... - Potem pa ti nič ne skrbi.
Gremo, dobrovoljec...
Oprosti, oprosti. - Daj...
Koliko si pa dobil? - Dvajset dni.
Gremo zdaj, dobrovoljec... - Nisi veliko dobil.
Nisem, nisem...
Kako se boš usmrdel!
Gremo, dobrovoljec... - Kaj naj zdaj...
Udari še enkrat. In drugo stran...
Daj še enkrat. Jebem ti mater!
Kaj misliš, a bo vojna? - Zakaj le?
Gremo, gremo, jebem ti...
Jebem ti mater!
Gremo!
Beži, beži!
Premagam te, butec! - Tam so, nočejo niti pokukat.
Premagam te. Kaj gledaš, igraj!
Kaj sploh rabim tole?
Nekaj naklepajo.
Zakaj me zapustila si, povej, srce z žalostjo si izpolnila,
zakaj pozabila si vso najino ljubezen, ti.
Glasneje! Dolgo še, odkar odšla si...
Ne slišim. ...smehljaj prikril je bolečino,
a le, potihem si jokala, ko sva se razšla.
Moji so dnevi žalostni brez teh modrih oči.
Vrni se, skrajšaj to trpljenje, vse ti, draga, oprostim.
Zakaj me zapustila si, povej, zrušila vse lepe sanje,
zakaj pozabila si vso najino ljubezen, ti?
Vrni se skrajšaj to trpljenje, vse ti, draga, oprostim.
Zakaj me zapustila si, povej, zrušila vse lepe sanje,
zakaj pozabila si, vso najino ljubezen, ti?
Vso najino ljubezen, ti? Vso najino ljubezen, ti?
Tale Dorćol je v bistvu zelo fin kraj.
Sem vedel, da si iz fine družine.
Kot, da je banka.
Če bi vedel, da si tako pameten, bi te bolje čuval.
Pa tele grede so odlične.
To je oče delal, ko se je začela vojna.
Bolan sem jaz in bolna ti, bolna sva zdaj od ljubezni.
Ker prav nikogar ne ljubim, ne, - Hvala. Živeli!
...dušica moja, samo tebe. Ker prav nikogar ne ljubim...
Peđa, sinko, Ivanici sem povedala, da si tu,
rada bi te slišala... dušica moja, samo tebe...
Kifeljčki so odlični! Dobro se je vrniti s fronte,
če zaradi ničesar drugega, potem zaradi tega.
Zmenil sem se z Ivano, gremo potem na žurko na splav.
Bi odigral eno partijo šaha z očetom? - Kasneje.
Korenjak! - Je, da veste. Živeli!
Stari ti je odličen, miren kot ti. Kako samo obdeluje grede.
On meni, da nas bo vseh zmanjkalo, tako da naj vsaj nekaj
ostane za nami, ko bodo izkopavali.
To z gredami je odlično. - Tudi to mora nekdo delat.
Lahko noč!
Peđa, povedati ti moram, da imaš odlične starše.
Zakaj me sploh vlečeš na to žurko? - Super ti bo, boš videl.
Nisem se vrnil s fronte, da bi me ti zdaj ubil.
Zdravo! - Od kod pa ti, Vera?
Tebe čakam, stric, zebe me. - Zakaj nisi doma, če te zebe?
Imaš kaj denarja, rabim za baterije. - Prepovedano se je
pogovarjati z voznikom. Nimam. Od kod? Kakšne baterije?
- Za walkman. Kdor ti ga je kupil, naj ti kupi
tudi baterije. Ko bi ti imela denar, bi tudi drek kupila.
Stric...? - Ne me živcirat!
Ne ga živcirat, vse nas bo pobil.
Človek božji, to je tista punca, ko je Ljuba, ko je Ljuba...
To je Marko, Ivanin brat.
Eno... za Ljuba...
Ne izgledaš kot vojak.
Iskal si in tu imaš, čeprav ne vem zakaj bi jo rabil.
Ne seri!
Naravnost s fronte, sovražniška, najboljša.
Kupil sem novega Golfa. Jutri se malo popeljeva, velja?
Od kod pa imaš denar? Jebi ga, nekdo zgrinja denar,
drugi se valja po blatu. Kar imaš rajši...
Žurka je odlična!
Pa tudi tale čik udarja v glavo kakor šrapnel.
Iti moram. - Kam greš zdaj?
Petnajst čez šest imam avtobus. Grem po ženo in otroka.
V Kostolcu sta pri mojemu bratu Žiki. Ko se vrnem, bom po cel
dan v moji trgovinici, pridi na obisk.
Tu imaš Rubinsteina, da te čuva. - Rade nama odhaja.
Ivana, Peđa mi je veliko pripovedoval o vaju.
Me veseli, da sem te spoznal. In da veš, da imaš
odličnega fanta. - Hvala. In še ena stvar. Takrat, ko ga
je zadel šrapnel v glavo in ko sem ga vlekel ven, izgubil je veliko
krvi... Ne vem koliko je je šlo... Mislil sem si samo: Kaj
bo pa njegova punca rekla. Zdaj pa vem, da bi ti isto, tudi če bi
on bil brez očesa, brez roke, brez noge. Tako bi nas
vsi ljudje, ki ne vedo kaj je to, lahko sprejeli in razumeli.
A je tako Ivanica?
Nič hudega, zdaj pa grem.
Te motim? - Reko gledam.
Tako srečna sem, da si se vrnil pred Novim letom. Sanjarila sem
o tem nekaj mesecev. Že pojutrišnjem se bova usedla na vlak. Sama
v spalniku. Dočakala bova polnoč kar tako, nikjer.
Novo leto se pa začne v Parizu, ko se zbudiva.
Zakaj me zapustila si, povej, srce z žalostjo mi izpolnila,
zakaj si pozabila vso najino ljubezen, ti...
Tistega dne, ko je Ljuba odšel, je bilo posiljeno eno dekle.
Imela je rumeno kapo, potem nam je dala to kaseto.
Bili so še nekateri drugi ljudje, vsi v volnenih rumenih
kapah. Zatem smo jih videli v Donavi, v rumenih kapah, mrtve.
Včeraj sem videl to dekle na tramvaju. Njen stric je voznik,
verjetno stanuje pri njemu. - Greva domov. - Malo še ostanem.
Ne grize. - Morda jedo trupla?
Morda, ko se zmehčajo, ko se razpadajo.
Mogoče som. Som je kot prašič. - Morske ribe sigurno jedo.
Samo nekatere vrste.
Pomeni, da lahko greš od zgoraj, naravnost po Donavi
čisto do Črnega morja. - Ne moreš, ne moreš.
Đerdap ima mreže, ki ujamejo ljudi, da ne bi pokvarili
turbin. Si ti bil z Ljubo, ko je umrl? Nihče noče njegovega čolna.
A imaš punco? - Imam.
Še pred vojno? - Še pred vojno.
Halo? Čakam ga. Moral bi že priti. V šoku je. Dobro bi bilo,
če bi ti šel k njegovi mami, da ga spakiramo, sigurno gre z
menoj jutri zvečer.
Vem, da si v skrbeh... vem, da si moj brat.
Mi daš malo čokolade?
Oprostite... - Ob nedeljah se parkiranje ne
plačuje. Mene bi rada preslepila, pička ti materina.
Vera!
Prokleti klošarji!
Saj te ne lovim! - Veš da!
Se spominjaš? Hotel sem samo videti, če si to ti.
A sem to jaz? - Si.
Jaz bom to, pusti.
Lovil si me tako, kot bi me hotel zaklati.
Kdaj si prišla sem? - Pred kratkim.
Celo jutro prestrezam tramvaje, iščem te. - Mene iščeš?
Tebe! - Katero glasbo ti sploh poslušaš? Imaš rad "Idole"-ne.
Si ti sama prišla v Beograd? - Kaj bi ti sploh rad od mene?
Rad bi ti pomagal. - Kaj bi mi pomagal?
Mislil sem zaradi vsega. Begunka si, sama, če bi kaj rabila...
Vera, čakaj!
Čestitke, novoletne, letošnje čestitke! Za sorodnike,
prijatelje. Čestitke, novoletne, letošnje! Devize, devize...
Spoznala me je, samo ustrašila se je in je zbežala. Nisem je
mogel ujeti. - Dogaja se to.
Tu je bila stiskalnica, tam švas aparat, tu stružnica, nova,
nemška, imel sem ekspres mašino, ki izdeluje ključe v minuti.
Čakaj, ti mi ne verjameš, da je to bila ona?
Brat Žika mi je vse vzel, baje je rabil denar, da bi začel z
novim biznisom. Domneval je, da se ne bom več vrnil.
Briga me za te ključe. - Super bi bilo, če bi jo tudi ti
spoznal. - Vampi v omaki. Jedel sem jih po petih mesecih.
Dobro se je vrniti s fronte, če zaradi ničesar drugega,
potem zaradi teh vampov. Civilno življenje je odlično.
EKSPRES KLJUČAVNIČAR RADE - Jaz sem se pa na fižol
navlekel. Si predstavljaš, sedim v parku, jem fižol, ko vidim
Vero. - Fižola imam do sem. Ko se vrne moja Mašinka...
Maša, žena? - Moja žena Maša. Prideš k meni
in boš videl kakšen je domači. Ona je zdaj pri mojem bratu Žiki
v Kostolcu. - Zakaj pa ti ne greš v ta Kostolac?
Ne morem... jutri, pojutrišnjem. Najprej moram videti kaj bom
z vsem tem in da bi otrok še ostal na zraku.
Veš kaj sem mislil, da jaz in ti poiščeva Vero.
Daj Rade, prosim te. - Ne morem, imam opravke.
Rajši pojdi.
Zunaj je tako mrzlo, a ni snega. Želim si, da bi začelo snežiti
danes ali jutri. Predstavljala sem si, da potujeva skozi sneg,
tisti pravi, novoletni.
Kamorkoli pogledaš skozi okno vlaka, vidiš belino.
Našel sem tisto dekle. Nisem nor, to je ona. 179
Samo ne vem kaj si misli o meni.
Ure in ure bova popolnoma sama, daleč od vsega tega.
Nekega jutra se boš zbudil in videl, da si vse pozabil.
Mislim, da je jezna. Nisem vedel kaj naj ji rečem,
nekaj enostavnega je bilo treba.
V pičko materino!
Kaj naj storiva, Peđa? Jaz jutri zvečer sigurno grem,
ti pa razmisli.
Veš, da je Ivana vse sama uredila za tisti vajin Pariz,
vizume in vse to, celo meni ni pustila, da ji pomagam.
Čuvaj mi tam sestro. Ne hodi spet v kakšno vojno.
Marko, med nama očitno več ne gre. Ona je subtilna, jaz nisem.
Vse bo v redu.
O, Ljuba, Ljuba, zakaj si umrl zaman. Za nič.
Veš, da je on resno zbral denar za tisto biljard mizo. S tem
smo ga tudi pokopali. Vsaj ti si se vrnil in dobro je, ker greš
stran od tod, tu ni za ljudi. - Ni.
Iti moram. Te peljem? - Še malo ostanem.
LJUBIŠA SAVIĆ
Spet ti? - Zdravo. - Kaj bi rad?
Bi...? Naj ti pomagam.
Mislil sem, če nimaš nič drugega, lahko bi šla kam za
Novo leto. - Kam? - Ne vem, bova videla, kam bi šla ti?
Ti, pravzaprav, nimaš kam za Novo leto?
Poglej, vsa sem... - Zakaj pa rabiš tole?
Od nečesa je treba živeti. Veš koliko stanejo baterije?
Vem, da si v dreku, saj sem jaz tudi. Saj se bo moralo nekaj
spremeniti, tudi če se zgodi čudež.
- Čudež?! - Ne delaj tega, to ni v redu.
Kot pa da mrtvi rabijo rože?! Najprej vsi jočejo, prinašajo
rože, ko pa pade prvi dež se vsi razbežijo, mrtvi pa ostanejo tu.
Kot da jim rože lahko pomagajo! - Bi midva to le vrnila, da bi
mrtvim bilo lepše? - Ti mi boš o mrtvih govoril!
Daj mi to! - Ne, Vera!
Vera!
Čestitke, novoletne, letošnje, za sorodnike in prijatelje!
Čestitke! Kolegica, rad bi te nekaj vprašal, če ne boš jezna.
Če boš jezna, grem takoj stran. Bi se slikala z menoj? Jaz bom
plačal. Imam ta staro, rad bi ji poslal eno lepo sliko za Novo
leto. Zmeraj me sprašuje: A imaš punco...
Do sem mi je že prišla in sem hotel s tem opraviti.
Vzemi, vzemi! Čudež! Devize, čestitke...
Kje je Vera? - Kdo si pa zdaj ti? - Njen prijatelj.
Se vidi. Kako naj vem kje je, nekje se potepa.
Jo boste videli danes zvečer? - Upam. Ponavadi me počaka
na zadnji ali predzadnji vožnji in se nato skupaj vrneva.
Jo lahko počakam tukaj z vami? - Če nimaš kaj drugega, čakaj.
Si lačen? - Ne, hvala. Bi kaj spil? - To lahko.
Veš, da je danes 31. december? Zato je nebo tako
visoko. Nebo je vedno najvišje na Novo leto, veš?
Je tole Dorćol? - Usedi se. Si ti od zgoraj? Zajebano!
Si našla kakšnega fanta s katerim bi nekam izginila?
Sem, samo ne vem kje je. - Nekakšen čudež se pripravlja.
Čudež. - Ti sploh kaj ješ, a vidiš kakšna si?
Zrediti bi se morala, potem bo vse v redu.
Zakaj me zapustila si, povej...
Rade, to je res bila tista punca, Vera. Pogovarjala sva se.
Za tebe je vprašala. Danes je spet nisem mogel najti.
Nisem vedel kaj naj ji rečem, pa sem jo poljubil.
Sem se zajebal? - Si. Jaz sem se pa, bratec, zajebal, takrat ko
sem se rodil. Na zdravje!
Tudi on je bil pri Vukovarju.
Vera. Vera je v bistvu super ime. - Je.
Pa kaseto nama je dala. - Je. - Saj je ni nama, ampak Ljubi.
Res je. - Mlad je umrl, nič ni imel od življenja.
Peđa, ne morem igrati. - Moraš! Jaz sem prej vedno igral
biljard in to je super igra. Moraš igrati biljard kot človek.
Tudi jaz sem igral biljard vsak dan, a zdaj ne morem.
Moraš! - Ni mi do biljarda. Igraj! - V redu.
Samo, takole. - Super!
Fanta, rabita še kak žeton? - Ne bova jih več rabila, bratec.
Bi nas rad vse pobil, jebem ti mamico pijano!
Greva domov! - Zgini mali! - Daj, Rade, ne se zajebavat.
Pusti me, pojdi v Kostolac pozdravi Mašo in poljubi otroka,
meni je tukaj odlično. - Rade! - Me ti sploh slišiš, zgini!
Srečno Novo leto.
Marko! - Kaj delaš tukaj, Ivana te čaka ves dan. Kaj je pa to?
Ti se ga nažigaš s tistim tvojim vojaškim idiotom. Peđa, zakaj
ješ drek? - Rabim nujno tvoj avto, grem v Kostolac.
Kakšen Kostolac, v Pariz greš! Peđa, Ivana te čaka na postaji.
Jaz sem vse uredil, bil sem pri tvojih, mama te je spakirala,
jaz te peljem... Si malo raztresen, kaj?
Marko, nujno rabim avto. - Ti si popolnoma znorel.
Peđa, pridi k sebi, pusti vojno, tiste norce in ubijalce. Ni to
tvoja družba, ti si drugo, tisti tip pa drugo. Takšni kot je on
niso za nič drugega kot za fronto. - Pusti me.
Ne resno, njega ni škoda!
Ne delaj tega. Smo ljudje ali sovražniki?
Je prihajala tista punca, ki pobira parkirnino?
Tu je nekje, saj nima kam. Srečno Novo leto, sosed!
Vera! Poslušaš glasbo?
Kaj si pa ti misliš, kdo si?
Tudi jaz sem nek ubogi begunec.
Bi šla z menoj?
Kam? - Nikamor, Novo leto je.
Si ti bil resno zadet? Resno, zelo resno.
Pravi je čudež, da sva se midva sploh srečala. - Čudež.
Kje imaš pa tistega kolega s fronte? - Šel je.
Zakaj pa sploh greva v ta Kostolac?
Moram obvestiti Radetovo ženo, da se je Rade ubil.
Kaj je smešnega? - Ko so mene obvestili, da so
moji umrli, so mi poslali nekega klovna. Tip mi pravi: Umrla ti
je mama, sestra, sestrin mali in takole dela-kot da mežika.
Jaz sem mislila, da se zafrkava. Potem sem videla,
da se ne zafrkava. Samo tako, oko mu mežika. Kaj bi človek...
Katero glasbo ti poslušaš? - Jaz ne poslušam glasbe.
Verjetno obstaja kakšna stvar, ki ti je všeč?
Deklica mala, pesem mojega mesta,
ki si mi darovala srce prepolno sanj,
ne skrivaj svojih sanjavih oči, dokler dež lije, tvoj oblak sem
jaz, kdo se je spomnil, da ti kupi
dež in mali oblak pod katerim stojim jaz.
SREČNO NOVO LETO
Dober večer. - Dober večer. Je tu Mašinka Pavlović?
Ona se je poročila. In kar naenkrat so vsi odšli na Krf,
mene so pa pustili samo. - Na Krf?
Prišel je Žika, da bi peljal Mašinko na poročno potovanje.
V cerkvi sta se poročila, veš. V soboto, dopoldan ob pol
enajstih, tako, okrog dvanajstih. Veš, povedati ti moram,
Mašenkin mož je umrl na fronti, na Solunski fronti,
ustaši so ga ubili. Srbi junaki, ne ljubite Grkinje,
ker vas v domovini čakajo Srbkinje...
Imaš punco? - Mislim, da ne. Umrla je. - Ne, v Pariz je šla.
V Pariz...
A greš ti tudi v...? - Ne! - Ne?
Želim si, da se rampe nikoli ne bi dvigovale.
Glej, polnoč! - Novo leto je. Srečno Novo leto! - Srečno!
Kje naj zdaj najdem cigarete, ob polnoči na Novo leto?
Hej, hej? Meni kupi žvečilni. - Peđa, ne delaj tega, prosim te,
ljubim te, nič drugega mi ni pomembno, nikoli te ne zapustim!
Ljubim te, ljubim te! Ljubim te. - Tudi jaz tebe ljubim.
Nehaj fant, saj vidiš, da te ljubi.
Povejte mu, da ga ljubim. - Ona to samo tako pravi.
Punca te ljubi -Življenje je pred vama, bodita vesela.
Imate morda kakšno cigareto? Midva sva begunca.
Lahko tudi kakšno za kasneje? - Vzemi, saj je Novo leto.
Hvala. Srečno Novo leto!
Ni dovolj bencina do Beograda. - Saj se nama ne mudi.
Tako ali tako ne vem kam bi.
Šel je! - Šel je s starim letom.
Odlično, bencina ne bo več rabil.
Dobro je, da se ni zažgal.
Kako tiho je, kmalu se bo zdanilo.
Čudež!
Mon amour... Novo leto za novo ljubezen, pohitite za kakšnim
malim oblakom in skrijte se pod njim: Deklica mala-Vis Idoli.
Prispela sva. Rad bi ti nekaj pokazal.
Kje pa je Eldorado? - Kdo ve?
Ko je Ljuba umrl, sem mislil, da sva ostala midva. Zdaj vidim,
da sem se zmotil. Samo jaz sem ostal normalen. In ti?
Isto je kot bi bil mrtev, vse si uničil. Kaj so to naredili iz
tebe, človek božji? Jaz sploh več ne vem kdo si. Vem samo,
da te sovražim. Ivano si zapustil, da bi mene ponižal.
Ko me tako pogledaš, se počutim, kot bi me bil pljunil.
Misliš, da jaz tega ne vidim? Tudi jaz imam ponos.
Nimaš pravice, da me tako gledaš. Ti tam nisi počel nič
dobrega ali plemenitega. Ljudi si ubijal! Jaz nisem.
Sovražim, ko mi čofota v čevljih.
Prevod: Maja Goljić
Priredba: Č E D O